![Путін назвав «головну основу» для переговорів з Україною](/uploads/media/13/6d/136d7f61c556c42c86f6dc9f6c0c0b14_orig_thumb.jpg)
![Путін назвав «головну основу» для переговорів з Україною](/uploads/media/13/6d/136d7f61c556c42c86f6dc9f6c0c0b14_orig_thumb.jpg)
Під враженням від потягу УЗД
Ірина Геращенко відома журналістка, речниця Ющенка та політик партії Порошенка дала свій аналіз дебатів між Портниковим та Латиніною. З акцентом на мову.
Допис отримує багато лаків і репостів. Подаємо без змін:
- Полеміку Віталій Портников з Латиніною ( в помпезному шкіряному кріслі, з якого стирчить одна голова, вона нагадує злу королеву з «Аліси»), я слухала в потязі Хелм- Київ, навушниками ховаючись від реальності.
Дєвочка навпроти розповідала телефоном мамі, що вона харашо здала польський тест. На верхніх полицях жінка всю дорогу вмовляла онука съесть булачку і пазваніть дєдушкє.
В сусідніх купе голосно гиготіли і розмовляли російською жінки, що на пару тижнів їдуть додому. Ті, які змушені були тікати від російських бомб і снарядів по світах.
Коли просиш звертатися до себе українською, у відповідь можна почути весь спектр інфантильності: так звикли, так зручніше, з дєтства так гаварю, Конституцію нікто нє отменяв, ета наше права.
Безумовно, всі ми маємо права. Але є і обовʼязок. Перед країною, яка стікає кровʼю саме за те, що сміє відстоювати, виборювати, захищати свою ідентичність. Основою якої є наша мова і історія.
В соцмережах я бачила купу захвату сильною і аргументованою позицією Віталія.
Але від тих, хто й так знає історію, розуміє маніпуляції і блеф москвичів про «адін народ» й ніколи не мав ілюзій щодо справжніх намірів багаторічної російської мовної експансії.
На жаль, ті, хто не замислюються про свою ідентичність, продовжують слухати марафон і арестовичів.
На вулицях Вільнюса, Варшави, Берліна багато російської. На це звертають увагу наші добрі друзі, які дали прихисток мільйонам українок і українських дітей, аби врятувати їх від російських бомб.
Європейські колеги розповідають, що взимку- весною 22 біженці більше старалися говорити українською, відмежовуючись в будь який спосіб від країни- агресора, яка вигнала їх зі своїх домівок, намагаючись через мову теж висловити свій протест війні.
Зараз ситуація змінюється.
Хтось адаптувався в іншій країні і все менше читає українських новин, комусь так зручніше.
Й вивчити польську, німецьку, французьку чи голандську виявляється легше, ніж просто говорити мовою, яку ти вчив в школі, яка звучала на вулицях твого рідного міста, але ти роками її зневажав, бо так звик.
Безумовно, Європа мультикультурна і толерантна.
Але ж ми апелюємо до європейців посилити тиск на РФ і візовий режим, блокувати рахунки росіян, протестуємо, коли нєтрєбко повертають в берлінську оперу.
Нам за росіян, які є носіями імперської ідеології, соромно. Чому ж ми в побуті залишаємося носіями їх мови і не можемо заблокувати її в повсякденному спілкуванні?
Буду чесна, я теж з двомовної родини, колись давно працювала в російськомовній редакції, але мені повезло з вчителями, президент Ющенко зробив нашій команді щеплення українством, змусив переосмислити трагедію Голодомору як геноциду. А в 2014 взагалі відрізало.
Бо винні в цій страшній війни, в якій гинуть найкращі наші люди, не лише Путін, а Росія і росіяни, які хочуть війни. Всі вони хочуть війни.
Безумовно, в ЗСУ багато військових послуговуються російською. Але вони свою відданість Україні щодня доводять своєю жертовністю і героїзмом. Їм за це доземний уклін. Ми ж в тилу просто зобовʼязані захистити українську державність повагою до нашої історії і мови. Інакше що тоді ми захищаємо?
Державність - це не лише територія, держава- не лише паспорт, за яким можна отримати допомогу для біженців, нація- не лише назва. Й мова сьогодні в більшій небезпеці, ніж в 22.
Мене тривожить повне нерозуміння владою рівня проблеми! Черги на Арсенал не є індикатором, що в нас все добре з захистом мови і книги. В марафоні – пропаганда влади, а не цінностей.
В парламенті блокують закон про заборону московської церкви і знову тягнуть законопроєкт про англійську, де знищують український дубляж.
З біженцями ніхто не працює, аби підтримати в них українство, допомогти зберегти українську ідентичність або знайти її в собі.
На окупованих Росією територіях немає української. Вона може бути тільки в Україні. В серці тих, хто ідентифікує себе українцями.
Нещодавно на одному дипломатичному прийнятті я говорила з членом наглядової ради Укрзалізниця - Ukrzaliznytsia, що було б дуже правильно започаткувати проєкт на підтримку української в наших міжнародних поїздах.
Бодай робити оголошення, нагадуючи про війну за державність і ідентичність. Аби всі, хто пишається, що ми – українці, згадував й про нашу мову, переходячи на неї з любовʼю і гордістю
Радіо Трек: НОВИНИ
Нацбанк ввів в обіг нові 5 гривень: як вони виглядюать? (ФОТО)
Навіщо щодня «солити» воду в унітазі: хитрість, перевірена поколіннями
Складається з 50 букв: названо одне з найдовших прізвищ в Україні, яке дійсно вражає
Важко повірити, що їй вже 80: як сьогодні виглядає Валіде Султан із «Величного століття»
Цих українських фільмів влада СРСР боялася, як вогню: перелік заборонених стрічок (ФОТО)
Знайдено паспорт Василюти Аріни Миколаївни 2006 р-н. Документ можна забрати у чергового на першому поверсі Міськвиконкому, що на вулиці Соборній, 12а
Загублені документи, видані на ім'я та прізвище Микола Скібінський: студентський квиток, посвідчення водія, id картка. А також техпаспорт на мотоцикл, виданий на ім'я та прізвище Олена Скібінська.
Знайдено автомобільні номера ВК1273НА , ВК7773ВК